Muutto evakkoasuntoon vielä määrittelemättömäksi ajaksi eli uusi tilanne edessä. Kämpästä otetaan sillä välin mittauksia ens viikolla ja madonluvut selviää sitten joskus sen jälkeen ja sitten selkiää mitä seuraavaksi tapahtuu. Avoimin mielin ja hyvällä mielialalla olosuhteet huomioiden.
Todella ikävä uutinen tietopohjaisen päätöksenteon kannalta. Olen ollut tekemässä yhtä tällaista selvitystä ja seurannut muutamaa muuta. Tällaisessa selvitystyyppisessä tutkimuksessa on omat ongelmansa, mutta olen kokenut, että näiden avulla ministeriöt ja päättäjät saavat kohdennettua tutkimusta nopeasti ja me tutkijat puolestaan pääsemme tutkimaan relevantteja aiheita. Surullista että mennään tähän lakkauttamisten suuntaan sen sijaan, että tietopohjaisuutta vahvistettaisiin.
Ymmärrän tän ja oon samaa mieltä, mutta samalla tuntuu jotenkin surulliselta sellainen tilanne, että ylläpidetään rinnakkaistodellisuuksia oikean tilanteen ja virallisen totuuden välillä. Ikävää ettei vieläkään viranomaiset osaa käsitellä sitä, että ihmiset kertoisivat totuuksia siitä, miten nykyään eletään tai miltä heistä tuntuu.
Arki puksuttaa niin tasaisesti ettei siitä ehdi kirjoitella…
Ruutuaika on liian helppo selitys lasten ja nuorten pahoinvoinnille (lukijan mielipide)
Ruutuaika on vanhentunut käsite, josta ei pidä tehdä kokoaan suurempaa ongelmaa.
![Lukijan mielipide | Ruutuaika on liian helppo selitys lasten ja nuorten pahoinvoinnille](https://lemmy.one/pictrs/image/cf3d5a0d-311e-4162-ba14-6df1ea275a90.jpeg?format=webp&thumbnail=256)
Helppo yhtyä tässä esitettyihin näkemyksiin, vaikka (tai siksi että) meillä perheessä kamppaillaan lähes päivittäin ruutuaika-asioiden kanssa. Aika minuutteina tai tunteina on niin helposti mitattavaa ja siksi sitä on helppo kytätä, mutta tärkeämpää taitaa kuitenkin olla, mitä muuta kuin ruutu lapsen tai nuoren elämässä on ja mitä ruudulla tehdyt asiat merkitsevät lapsille ja nuorille.
”Tutkijat ja mediakasvattajat korostavat yksilöllisyyttä: täsmällisiä aikamääriä tärkeämpää on se, mitä laitteella tehdään, kenen kanssa ja kuka tekee. Muun arjen ollessa monipuolinen ja tasapainossa ei ruutuajan seuraaminen sekuntikellolla ole tarpeen.”
Oda ehti mulla täyttää tarkoituksensa. Pelottelin Odalla Prisman kotiinkuljetuspalvelua, joka teki pari kertaa pikkumokan omien ostosten tuomisessa, ja sain korvauksen S-ryhmältä. Harmi tässä mielessä että kilpailun pelote vähenee…
Tämä olis kyllä hieno keskustelun aloittaja ansioluettelossa, kun hakee Suomessa töitä.
Nämä Valcot on kyllä sellaisia että tuntuu että itseään kunnioittavat suomalaiset musafanit käyttää näitä nyt. Ainakin omassa pienessä lähipiirissä olen nyt kuullut näistä paristakin suunnasta.
En sinänsä vastusta tiivistä suhdetta Yhdysvaltoihin mutta hiukan jännittää, miten sen maan seuraavissa presidentinvaaleissa käy ja miten maa kehittyy sen jälkeen. Jotenkin tästä ajasta tulee todella vahvasti mieleen pienimmän pahan hakeminen.
Konflikti päättyy vasta kun Venäjä lopettaa Ukrainan alueiden miehittämisen ja tunnustaa kansainvälisesti tunnustetut rajat. Tätä tuskin käy joten on varauduttava pitkään konfliktiin ja haettava diplomaattista ratkaisua ennakkoluulottomasti… Ei kun hetkinen, väärä konflikti.
Tavallaan arvostan tällaista dokumentaarista henkeä, että eletystä elämästä jää konkreettisia jälkiä. Toisaalta tässä huomaa kyllä (tarkoitan tämän siis hyvällä) miten erilaisia ihmiset ovat. Mulla ei elinikä riitä siihen harkintaan, mitä tekisin ennen kuin ottaisin tatuoinnin, toisille ne ovat paljon arkisempia.
Alkaa äärimmäisen vahvasti. Lentokoneen myöhästymisen ansiosta pääsen kotiin neljän viiden välissä aamuyöllä. Siitä varmaan kuuden aikaan alkaa jo ensimmäiset heräillä…
Paluu melkein viikon konffamatkalta. Tuliaiset lapsille ja totuttelua takaisin arkeen. Toivottavasti rauhallinen viikonloppu, tosin en ole välttämättä kuullut viimeisimpiä suunnitelmia kotipuolesta…
Oon selaillut rsuomea vain satunnaisesti, viitisen vuotta sitten enemmän ja aktiivisemmin. Silloin jo mietitytti tavallaan korkea postauskynnys: pitäisi tuntea kaikkia sääntöjä, kulttuuria ja historiaa jotta voi osallistua, ja tuntuu silloin omaan makuun liian intensiiviseltä verkkoyhteisöltä.
Mietin myös sitä, jos rsuomi-tyylinen yksi iso yhteisö suomalaisille kasvaa liian suureksi, miten sen voisi pilkkoa jo lähtökohtaisesti pienempiin ilman, että näistä pienistä alayhteisöistä tulee liian pieniä. Vaikeita kysymyksiä. Haluaisin kai sellaisen hyvien tyyppien Suomi-yhteisön 😉
Mulla on tästä aiheesta sellainen ristiriitainen näkemys, että toisaalta olen ihan samaa mieltä kanssasi, ja toisaalta olen samaa mieltä myös siitä, ettei tätä konfliktia ole mahdollista voittaa sotilaallisesti. Jotenkin mielessä vuorottelee sinnikäs idealismi ja väsynyt kyynisyys, enkä varmaan ole ainoa.
Tietosuoja ja -turva ovat (semi)maallikolle mystisiä juttuja. Tilkitään yhdestä paikasta helvetin tarkasti, toisesta vuotaa kuin seula…
Mihin pilaantuvaan ruokaan tätä voisi verrata ja pistää vertailusivuston/tilin pystyyn? Ehdotuksia?
I use the strictly offline Book Tracker app on my iPhone. I don’t really care about reviews or the social features, I just want an overview and some stats about my reading.
Kiinnostavaa että tässä luonnehditaan tekoälyasetuksen paisuneen. Jossain vaiheessa pelkona on ollut, että se päinvastoin vesittyy, jos se esim. kattaa vain pienen osan tekoälyjärjestelmistä käytännössä. Ehkä voi tapahtua sekä paisumista että vesittymistä.
EU:n tuplatavoite, että halutaan kilpailukykyä ja samalla ihmisoikeuksia, on kyllä haastava. Samankaltainen juttu oli yleisen tietosuoja-asetuksen (GDPR:n) kanssa. Käytännössä toinen tavoite joutunee helposti joustamaan, kun tulee tiukkaa paikka. Kumpikohan se olisi… 🤔
Totta joo, jos itsellä ei ole kiirettä tai stressiä, niin on mielenkiintoinen paikka ihmisten tarkkailuun.
Lentokentät: puolesta ja vastaan
Olen pitkästä aikaa lentokentällä lähdössä reissuun ja heräsi sellainen pohdinta lentokentistä yleisesti. Jotenkin täällä on kaikki yritetty tehdä mahdollisimman ystävälliseksi ja käteväksi. Silti omaan makuun tunnelma on yleensä levoton ja jotenkin kova ja tyly sen näennäisen ystävällisyyden takana. Nämähän ovat myös ihan järjettömän kaupallisia tiloja. Kaikki täällä yrittää saada ihmiset kuluttamaan jotain. Toisaalta ehkä lentokenttiin kuuluva tylsyys ja odottelu saa ihmisiä ajattelemaan, tarkkailemaan ympäristöään ja juttelemaan perheen/kavereiden kanssa.